Mine herrer befalingsmænd.
I tapre forsvarere af Roms imperium, må jeg træde nærmere?
Hvilken uventet ære, sheik.
I er meget venlig, ædle tribun.
I spørger jo nok jer selv, hvad jeg vil her.
Som I ved, er jeg inkarneret spiller.
Jeg lader mine hvide heste stille op mod tribunens ubesejrede sorte.
- Jeg vil spille på mine egne heste. - Ubegrænset indsats?
- Jeg vil godt vædde. - Hvad er oddsene?
Vent, mine herrer, ædle beskyttere. Tillader I, at jeg sætter mig?
- Sid ned. Hvad er indsatsen? - Byd araberen en stol.
Mange tak.
- Tusinde dinarer. - To tusinde.
Vær ikke utålmodige. Der er tid nok.
Lad os tale om odds.
Tribunen har jo vundet ofte. Hvad siger I, mine herrer?
To til en.
Ædle romere, I verdensherrer, hvad er der blevet afjeres vovemod?
Jeg kan få bedre odds ude på gaden.
Tre til en.
Lad os nu være rimelige.
På fire år har tribunen vundet fire sejre.
Vi ved, du har gode heste, men hvem er din kører?
Sagde jeg ikke det? Det er fyrst Hur.
- Juda Ben-Hur. - Fyrst Hur.
- Han blev jo sendt til galejerne. - Han er vendt tilbage.
Den guddommelige Tiberius er nådig.
Tør ingen satse på tribunens sejr over en jødisk galejslave?
Jeg skulle nok ikke være kommet.
Og I, tribun, vil I give mig fire til en?
- Ja. - Godt, Messala.
Fire til en. Det er forskellen på en romer og en jøde.
Eller en araber.
Det var tapre ord.
Lad os nu tale om væddemålet. Jeg vil sætte...
Tusind talenter.
- Tusind talenter? - Netop.
Men hvis det er for meget...
- Tusind talenter er i orden. - Godt.
Vær god ved dem. Det har de fortjent.
Bare mennesker var lige så gode som jer.
Husk det nu, Altair. Det gælder ni omgange.
Aldebaran...
Hørte du det, Rigel? Ni liv.
Du skal ikke vinde løbet i første omgang.
Det er sidste omgang, der tæller.
Du kan ikke vinde alene. Vent på de andre.
Klippefaste Antares. Du er vores anker.
- De elsker dig, som de elsker mig. - Jeg tilhører familien nu.
Hvil jer. I morgen drager vi ad staden til.
Hvis den nye statholder ser dig besejre Messala, vil Rom høre det.
- Er Pilatus her? - Ja, han er parat til at plage os.
Men du vil vise, hvad vi duer til.
Jeg ved blot, at jeg vil besejre Messala.
Find åget.
Løs remmen.
Tilgiv mig min hævntørst, Gud. Men jeg har truffet min beslutning.
Jeg overgiver mit liv i dine hænder. Gør med mig, som det behager dig.
Davidsstjernen vil skinne for dit folk og mit folk.
Og den vil blænde Roms øjne.
De er parate.
Nummer fem? Hvor er nummer fem?
Så er dagen oprunden, Juda. Nu er det dig eller mig.
Ja, dagen er kommet.
Juda!
Han kører i en græsk stridsvogn.
Lad ham ikke komme tæt på, Juda.
Hil, Jupiter. Skænk mig sejr.
Hold jeres pladser.
Pas dog på, dit fjols.
Borgere, i kejser Tiberius' navn byder jeg velkommen til dette løb.
Vi afholder løbet til hans og Roms ære.
Det Rom, som I alle sammen hører til.
Lad os hædre dem, der skal dyste her. De er kommet fra Alexandria.
Messina. Kartago.
Cypern. Rom. Korint.
Athen. Frygien. Og Judæa.
Vinderen får en sejrskrone. Lad løbet begynde.
Hil, Cæsar.
Løb, mine børn.
Det romerske svin!
Rolig, Antares. Nu.
Honnør.
En storslået sejr. Du er folkets gud.
For en stund. Lad os tilbede dig.
Hermed kroner jeg deres gud.
Jeg bringer bud til dig fra Rom.
Må du få et langt liv, Arrius, og have fornuft til at leve det.
- Vi kan ikke vente, tribun. - Han kommer...
- Vi kan ikke vente længere. - Han kommer.
Han kommer. Jeg har sendt bud efter ham.
Hvis vi skal redde dit liv, må vi gå i gang straks.
I må ikke hakke mine ben af, før jeg har talt med ham.
Jeg vil ikke møde ham som krøbling.
Jeg sagde det jo, Drusus. Der har vi ham.
Din sejr er total, Juda.
Løbet er vundet. Og fjenden er knust.
Jeg ser ingen fjende.
Et usselt dyrs sønderknuste krop?
Der er stadig nok af mig, som du kan hade.
Lad mig hjælpe dig...
Du tror, at din mor og søster er døde.
Og at løbet er forbi.
Men det er ikke forbi, Juda. De er ikke døde.
Hvor er de?
Søg efter dem...
i de spedalskes dal.
Hvis du da kan genkende dem.
Det fortsætter, Juda.
Løbet...
Løbet er ikke forbi.
- Kan man komme derned? - Er du forrykt? Hold dig væk.
Min gode mand.
Jeg leder efter to kvinder. Mor og datter.
Der er mange kvinder her.
De er af Hur-slægten.
Her har vi ingen navne.
Er det til dem?
- Hvorfor sagde du, at de var døde? - Det bad de mig om.
Du må ikke forråde deres tillid. Vil du gøre det for dem?
- Må jeg ikke se dem? - Nu kommer de.
Vis dem dog den kærlighed. Lad være med at se på dem.
Har Juda det godt? Er han lykkelig?
Ja, han har det godt.
Han har det godt, Miriam.
Gud være med dig.
De er væk.
Gå nu tilbage.
Tilbage til hvad?
Deres eneste glæde er troen på, at du husker dem, som de var.
Og at du lever dit eget liv.
- Glem det, du har set her. - Glem det?
De er jo som levende døde. Hvor kunne du lade dem ende her?
- Jeg må tale med dem. - Nej, Juda.
Tænk dig om, Juda. Det vil knuse dem at se dig her.
Juda!
Jeg har fundet ham. Drengen er blevet mand.
Han er Guds søn.
- Løftet er opfyldt. - Du har fundet lykken, Balthazar.
Gud har givet mig svar.
Kom dog med.
Da romerne førte mig til galejerne, var jeg ved at dø af tørst.
En mand gav mig vand. Og det reddede mit liv.
- Jeg burde have spyttet det ud. - Nej.
- Jeg tørster stadig. - Kom og lyt.
Jeg har et opgør med Rom.
Du søger din egen død.
Farvel, Juda.
- I har sendt bud efter mig. - Jeg har glædeligt nyt fra din far.
- Jeg ærer ham. - Du er blevet romersk statsborger.
Har du intet at sige til det?
Jeg kommer fra den stenede dal, hvor min mor og søster holder til.
Det er Roms skyld, at de er blevet spedalske uden håb.
- Der er begået en stor uret. - De er mit kød og blod.
- Rom har mærket os. - Messala har fået sin straf.
Jeg kendte Messala, før Rom fordærvede ham.
Rom knuste både Messala og min familie.
Hvor der er storhed, stor magt eller store følelser, -
- er fejltrinene også store. Men vi lærer af vore fejl.
Og nu tilbyder Rom dig en storslået fremtid.
- Der er andre røster. - Arrius venter dig i Rom.
Han ville sige, som jeg nu gør -
- at du ikke skal korsfæste dig selv på gammelt had og tåbelig loyalitet.
Fuldkommen frihed findes ikke. Den modne mand kender sin verden.
Og verden af i dag er Rom.
Det er din verden, Arrius.
Jeg hedder Juda Ben-Hur.
Jeg kom her i venskabets ånd.
Men når jeg træder op ad trappen, bliver jeg Cæsars forlængede arm.
Jeg vil knuse ethvert oprør.
Alt for mange små mænd forsøger at true Roms magt.
Du er dette folks helt. De betragter dig som en guddom.
Hvis du bliver her, får du del i tragedien.
Det har jeg allerede.
Giv den tilbage til Arrius.
Jeg sætter ham for højt til at bære den længere.
Selv ikke for Arrius' skyld vil jeg kunne beskytte dig her.
Du udgør for stor en trussel.
Forlad Judæa.
Nu er du advaret.
Juda!
Jeg frygtede, du aldrig vendte hjem. Der kunne være sket dig så meget.
Men nu er du her igen.
Din far venter på mig.
Hvor er han?
Hvad har du i sinde?
Hvil dig nu, Juda. Lad dit sind få fred et par timer.
Kærlighed og fred.
Tror du ikke, jeg længes efter det? Men hvor finder man det?
- Hvis du havde hørt nazaræeren... - Det sagde Balthazar også.
Hans stemme var lavmælt, men indtrængende.
Det var mere end en stemme. Han er mere end et menneske.
"Salige er de barmhjertige, thi dem skal der vises barmhjertighed."
"Salige er de, som stifter fred, thi de skal kaldes Guds børn."
Guds børn?
Ude i den dødens dal?
Hver eneste mand i Judæa er uren, indtil vi har vasket tyranniet bort.
- Vi må vaske landet rent. - I blod?
Ja, i blod.
Blod avler blod, som hunde avler hunde.
Død vil føre mere død med sig, som gribbe avler gribbe.
Men den stemme, jeg hørte, sagde: "Elsk jeres fjender."
"Gør godt mod dem, der hader jer."
- Kommende slægter må lide. - Som du nu gør, at vi må lide.
Skal vi da intet have tilfælles? End ikke kærlighed?
Jeg kan ikke leve uden dig i mit hjerte.
Men jeg ved...
at alt, hvad jeg gør, vil volde dig sorg og smerte.
Du må glemme din kærlighed til mig.
Det var Juda Ben-Hur, jeg elskede. Hvad er der blevet af ham?
Du er blevet som dem, du ville knuse. Du gengælder ondt med ondt.
Du er blevet som Messala.
Jeg har mistet dig, Juda.
Ikke nærmere.
- Hvad laver du her? - Jeg har ventet på jer hele natten.
Hvad er der sket? Hvor er Tirza?
Bare læg maden.
Jeg kommer nærmere. Vær ikke bange.
Jeg har hørt nazaræeren igen. Guds ord er i alt, hvad han siger.
- Kom ikke nærmere. - Hans hånd er udrakt mod os.
Han er på vej til Jerusalem. Vi kan finde ham der.
Tirza ligger for døden.
Bare lad maden ligge.
Det er Juda!
- Hvorfor fortalte du ham det? - Ja, Juda!
- Kom ikke nærmere. - Mor.
Vent, mor.
- Lad mig dog tale med dig. - Kom ikke nærmere.
Nej, Juda, min søn...
- Lad mig tale med Tirza. - Tirza ligger for døden.
Hvis de kan møde Jesus fra Nazaret, vil de vide, at livet er evigt.
Man behøver ikke frygte døden, hvis man bare har tro.
Jeg vil føre dem til ham.
Nej, min søn...
Hvor er Tirza?
Nej, Juda.
Lad være med at gå hen til hende.
Kære søn.
- Jeg er bange. - Det er der ingen grund til.
Verden er mere end det, vi kender til.
Tirza, det er Juda.
Nej, lad være, Juda...
Giv en skærv til den blinde.
- Hvorfor ligger gaderne øde hen? - Alle er henne til domfældelsen.
- Hvem skal dømmes? - Den unge rabbiner fra Nazaret.
Det kan ikke passe.
- Hvad har han gjort? - Intet, så vidt jeg ved.
Hjælp en blind.
Se der! Spedalske!
Væk med jer!
Væk!
Spedalske!
Hvordan kan det ske?
Jeg kender den mand.
Vil ingen da hjælpe ham?
Skån ham.
Vis ham nåde.
Trods smerten virker han fredfyldt.
Pas på dem, Ester.
- Lad os vende om. - Tænk, at I skulle opleve dette.
Jeg havde håbet...
Det er ikke din skyld, Ester.
Hil dig, jødekonge.
Det var, hvad du fik ud af din søgen.
Han gav mig vand og indgød mig livsmod.
Hvorfor skal det gå ham således?
Han har påtaget sig vores synder.
Det var derfor, han blev født...
i den stald, hvor jeg så ham i sin tid.
Derfor kom han til verden.
For at dø på denne måde?
Det er begyndelsen.
Jeg har levet for længe.
Det var, som han bar verdens smerte i sit kors.
Det var så frygteligt, men dog føler jeg ingen frygt mere.
Det trækker op.
- Hvilket forunderligt mørke. - Og dog er det stadig dag.
Hans liv er forbi.
Hvad er det?
Den forfærdelige smerte...
Jeg kan også mærke den.
Miriam!
Jeg troede, at...
Miriam.
Se din hånd!
Tirza!
Jeg så, da han døde.
Han sagde: "Fader! Tilgiv dem; thi de ved ikke, hvad de gør."
- Selv da... - Ja.
Hans stemme borttog sværdet fra min hånd.
SLUT